Кирил Влахов
На изпита

chitanka.info

Недей дочаква и зори,

върви зубри, зубри, зубри…

Като няма прокопсия,

плюл съм в тая орисия!

Немигнал, ставай ей, месец още

насред небето, дълбока нощ е.

Главата тегне, а сън очите

залепя сякаш. Какво е време

изпити идат — дявол ги вземе;

учители чакат, нижат се дните.

По-скоро, хайде! сега се бяга;

съседа, чуваш, и той се стяга.

Излезеш, викаш, не ще решавам,

нагънеш сандвич, допушиш фаса;

по немски фъснеш, и пак у вас си.

Огрее слънце и чак тогава…

за отдих спреш,

а свяст се вий —

и пак поглеж

Дий… Дий, зубре, дий!

С училище и с ваш’те се бори,

весден зубри, зубри, зубри…

Като няма прокопсия,

плюл съм в тая орисия!

Настане утро, гори небето,

оценки пишат, ехти кафето;

поп-фолк засвирил, стада заблели,

на всички станции Азис все мели.

И гледаш, слушаш, не знам досадно

защо ти стане, их, опустяло.

В училище нещо така заяло,

че кръв застива в сърцето страдно…

Че изпит иде, главата — камък

не блесва нийде ни лъч, ни пламък,

а в пот възвряла, гори главата.

Да караш вече къде ти може.

Звънец избие най-сетне, боже,

па вземеш гладен излеж с тайфата:

И дюнер еж,

айрянец пий —

И пак поглеж!

Дий…

Дий, зубре, дий!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.